Події і дати становлення світового телебачення.
Події, які так чи інакше пов’язані з розвитком телебачення в світі, в першу чергу в США.
Я вдячний американським історикам за цю коротку підбірку архівної інформації, бо багато цієї інформації використано в статті. До статті також додана інформація з багатьох інших джерел. На нашому сайті є також стаття, присвячена історії українського телебачення .
Чому існує багато різних версій відповіді на просте запитання: хто винайшов перший телевізор ? В російській літературі, наприклад, багато заклинань, що це зробили росіяни Розінг і Зворикін, далі не важливо. Уточнюємо: Борис Розінг одержав патент на спосіб формування оптичного зображення з допомогою електронно-променевої трубки, цих патентів насправді було кілька, вони отримані Розінгом в Росії, Англії, Німеччині і США, В 1911 році Розінг зумів одержати на екрані оптичні зображення простих геометричних фігур. Володимир Зворикін також працював над цією темою в Парижі під керівництвом Поля Ланжевена і в Росії, під керівництвом Бориса Розінга. Основні технічні винаходи Зворикін зробив, емігрувавши в США і працюючи в компанії “Westinghouse Electric”.
Росіяни не єдині в своєму бажанні “приватизувати” винайдення телебачення. Ще одні наші сусіди, поляки, також впевнені, що Польща – батьківщина телебачення. Юліан Охорович, польський вчений, приват-доцент психології Львівського університету, описав принцип передачі рухомого зображення на сторінках місцевого журналу «Космос» ще у 1878 році. Ще не було ні найменших технічних можливостей для цього, але концепція передачі рухомого зображення вже існувала.
Щоб більш детально відповісти на запитання “хто винайшов телевізор”, треба спочатку відповісти коротко: НІХТО. Немає одного-єдиного телевізійного винахідника, насправді надзвичайно багато людей доклали своїх зусиль для того, щоб телевізор запрацював і почав щось показувати, та ще й говорити.
Ознайомимось з людьми, подіями і датами.
1877
29 листопада 1877 року сталась подія, яка не має відношення до телебачення, але без неї телебачення, а заодно і кіно, залишилося б нецікавим і обмеженим. Винахідник Томас Едісон продемонстрував апарат для запису і відтворення звуку. Без запису і відтворення звуку неможливо уявити сучасне кіно і телебачення, а радіо без відтворення звуку існувало би лише на рівні телеграфного зв’язку. Для відтворення звуку також зробив багато корисного винахідник телефона Алекса́ндер Грем Белл, американець шотландського походження, вчений. Перший прототип телефона запрацював в 1977 році, але звук був надзвичайно неякісним, лише з винайденням вугільного мікрофона звук став придатним для прослуховування.
1878
Вільям Крукс підтвердив існування катодних променів, створивши трубку для їх відображення.
1884
Німецький винахідник Пауль Юліус Готліб Ніпков (Paul Julius Gottlieb Nipkow) розробив механічний пристрій для сканування зображень, основою пристрою є диск з отворами, диск обертається зі стабільною швидкістю. Цей диск був невід’ємною частиною багатьох систем механічного телебачення аж до 1930-х років.
1897
Німецький вчений Карл Фердинанд Браун зробив пристрій з електронно-променевим скануванням.
1905
Філіп Ленард одержує Нобелівську премію з фізики за роботи з катодними променями.
1907
А.А. Кемпбелл Суїнтон в Англії і Борис Розінг в Росії незалежно один від одного запропонувати електронну систему сканування, в якій електронно-променева трубка може формувати зображення на фосфорному екрані. Згодом Борис Розінг зробив хороший науковий внесок в розвиток формування оптичних зображень, що дуже допомогло для розвитку телебачення. Перше статичне зображення геометричних фігур він отримав в 1911 році.
1909
Перша демонстрація миттєвої передачі зображень була зроблена авторами Ж. Рінью і А. Фурньє в Парижі в 1909 році. Матриця з 64 клітин селену була підключена до механічного комутатора. У приймачі ряд похилих дзеркал, по-різному, прикріплених до краю диска, що обертається, сканували модульований промінь світла на екран. Кількість пікселів зображення була 8×8, цього було достатньо, щоб чітко передавати окремі літери алфавіту.
1911
Співробітник американської компанії “RCA”, американський винахідник Філо Фарнсуорт почав роботу над створенням систем, які використовували механічний дзеркально-барабанний сканер для передачі “дуже грубих образів” по дротах до “браунівської трубки”, (електронно-променевої трубки) в приймачі. Аналогічні конструкції з часом почав конструювати майбутній співробітник американської компанії “Westinghouse Electric”, емігрант з Росії Володимир Зворикін. Зворикін почав свої дослідження в Парижі в 1912 році з дипломом інженера-електрика Петербурзького технологічного інституту, працював в «College de France» під керівництвом Поля Ланжевена, а також професора Б.Розінга. В 1919 році Зворикін емігрував в США, де став співробітником компанії “Westinghouse Electric”.
1923
Зворикін подав заявку на формування зображення, основане повністю на електронному принципі. Рішення по своїй заявці він чекатиме ще довго, аж до 1938 року. В 1929 році він перейде на фірму “Radio Corporation of America” (RCA), де працюватиме в лабораторії електроніки.
1924
В Англії Джон Лоджі Бейрд демонструє перші нерухомі телевізійні зображення за допомогою механічної системи, заснованої на диску Ніпкова. Бейрд показав зображення мультиплікаційного героя, кота Фелікса. В 1925 році Бейрд демонструє вже рухомі зображення. На зображенні можна впізнавати обличчя людей.
![](http://tv-remont.info/our_files/Something/200px-John_Logie_Baird.jpg)
Також Бейрд продемонстрував першу в світі передачу кольору 3 липня 1928 року, з допомогою сканування дисків на передавальному і приймальному пристроях з трьома спіральними апертурами. Кожна спіраль з фільтрами була різного основного кольору; і потрібно було три джерела світла на приймальному пристрої, з комутатором , який перемикав це освітлення.
1925
Американський винахідник Чарльз Френсіс Дженкінс 13 червня 1925 публічно продемонстрував синхронну передачу рухомого зображення з допомогою диска Ніпкова. Він передав силует іграшкового вітряка в русі, на відстані п’яти миль від морської радіостанції, з роздільною здатністю 48 ліній, і отримав патент США № 1544156 (бездротова передача зображення) 30 червня 1925 року.
В Радянському Союзі також були спроби передачі динамічного оптичного зображення. Лев Сергійович Термен в 1925 році розробив барабан на основі традиційної системи Ніпкова з роздільною здатністю 16 рядків на екран, в 1926 році вже було 64 рядки, а в 1927 році Термен досяг роздільної здатності 100 рядків, і в 1931 році 120 рядків.
Такий “телевізор” з телевізійною системою Ніпкова виглядав приблизно так:
![](http://tv-remont.info/our_files/Something/Mechanical_scan_TV-set.jpg)
Ця телевізійна приставка Б-2 виготовлялась з 1932 року, масове виробництво почалось в 1933 році. Автор саме цієї моделі телевізійної приставки – Антон Брейтбарт.
Японський інженер Кеніро Такаягі в 1925 році продемонстрував діючу телевізійну систему з роздільною здатністю 40 ліній, він застосував диск Ніпкова і електронно-променеву трубку.
1927
Філо Фарнсуорт передав електронне телевізійне зображення і одержав патент на першу повну електронну скануючу систему, під назвою Image Dissector.
Перший практичний показ телебачення організовали компанії Bell Labs і AT & T, на цьому показі міністр торгівлі Герберт Гувер у Вашингтоні звертався до президента AT & T в Нью-Йорку. Повідомляється про якісний прийом сигналу.
В США починає видаватись журнал “Все про телебачення”.
Приймається закон 47 U.S.C. 81-119 (відмінений в 1934 році), що встановлює видачу ліцензій на теле- радіопередачі.
7 квітня 1927 співробітники компанії “Bell Labs” Герберт Ів і Френк Грей продемонстрували механічне телебачення на великий екран розміром 24 дюймів в ширину і 30 дюймів у висоту. Одночасно передавався синхронізований звук. Диск для формування зображення обертався зі швидкістю 18 кадрів в секунду, затрачуючи на один кадр 56 мілісекунд.
У 1927 році Бейрд передає сигнал зображення на 438 миль (705 км) по телефонній лінії між Лондоном і Глазго. У 1928 році компанія Бейрда (Baird Television Development Company/Cinema Television) транслювала перший трансатлантичний телевізійний сигнал, між Лондоном і Нью-Йорком, а також відбулась перша трансляція телевізійного сигнала з берега на судно.
У 1927 році Бейрд також розробив першу в світі систему відеозапису «відеофон» (англійська назва Phonovision). Після модуляції вихідного сигналу телекамери до звукового діапазону цей сигнал записувався на 10-дюймовому восковому аудіо-дискові за допомогою звичайної технології аудіозапису. Кілька записів з «відеофону» Бейрда залишились, були в 1990-х роках розшифровані, і з використанням сучасних технологій перетворені у видимі зображення.
1928
Компанія “W2XBS RCA” на експериментальній телевізійній станції починає діяльність в Нью-Йорку. Ця компанія починала транслювати тестове зображення кота Фелікса з допомогою механічного поворотного диска на передавачі і електронного кінескопа на приймачі. Зображення було висотою 2 дюйми і мало 60 рядків (для порівняння: система HDTV має 720 рядків (HD Ready) або 1080 рядків (Full HD), і це не останнє слово сучасної техніки), і передача тривала близько 2 годин на день.
Федеральна комісія по радіо видає першу телевізійну ліцензію (W3XK) Чарльзу Дженкінсу в місті Вітон, штат Меріленд, Дженкінс планує транслювати “радіофільми.”
Надходять в продажу перші механічні телевізори. Починає діяти перша в світі трансляційна телевізійна станція. Ця телевізійна трансляція американському місті Скенектад, штат Нью-Йорк, була відома як “WGY телебачення”.
В 1928 році Філо Фарнсуорт зробив першу у світі діючу телевізійну систему з електронним скануванням і електронним пристроєм відображення. Цю систему він вперше продемонстрував для преси 1 вересня 1928 року. З часом електронні телевізійні системи витіснять недосконалі і складні механічні.
1929
Володимир Зворикін, який на той час перейшов в компанію RCA, демонструє діючу електронну систему для передачі і прийому зображення за допомогою свого поліпшеного кінескопа на основі традиційної “трубки Брауна”.
Компанія Bell Labs демонструє механічну систему телебачення кольорового телебачення.
У 1929 запрацювало перше експериментальне механічне телебаченні в Німеччині. У листопаді того ж року Джон Бейрд і Бернард Натан створили в Франції першу телевізійну компанію під назвою “Télévision-Baird-Natan“, Механічна система Бейрда досягла піку роздільної здатності 240 ліній в 1936 році,
1930
Проводяться експерименти з передачею зображення в Скенектаді, передаються свіжі новини і короткі спортивні передачі. Телебачення починає свій соціальний вплив.
Чарльз Дженкінс транслює першу телевізійну рекламу.
Краще б не транслював !
Незначна історична суперечка.
Одні вважають, що початком телебачення є передача рухомого зображення, інші початком телебачення вважають початок регулярних публіцистичних передач, новин і розважальних передач. З цієї точки зору можна вважати, що США є батьківщиною соціального телебачення. З цим не погоджується компанія BBC, мотивуючи це тим, що 2 листопада 1936 року BBC розпочала передачі публічного регулярного телебачення з вікторіанського Александр-палас на півночі Лондона. У зв’язку з цим, BBC стверджує, що Велика Британія є батьківщиною телебачення у сучасному розумінні. На першість також може претендувати Німеччина, де регулярне телебачення з’явилося в 1935 році. Націонал-соціалістичне телебачення Німеччини проіснувало з березня 1935-го до вересня 1944-го. Його сигнал приймали біля 700 телевізійних апаратів по всій Німеччині.
1931
CBS починає експериментальну телевізійну трансляцію .
Починають продаватись механічні телевізори Карла Дженкінса “Radiovisor”.
Мексиканський винахідник Гільєрмо Гонсалес Камарена проводить експерименти з впровадження кольорового телебачення. Лише в 1940 році він одержав патент на на “систему послідовного триколірного поля” кольорового телебачення.
1932
Компанія NBC починає експериментальне телевізійне мовлення.
1933
Передавач W9XK Державного університету штату Айова робить першу телевізійну трансляцію з навчального закладу.
1934
Приймається закон про Федеральні комунікації, при цьому агенції FRC і ICC а також Postmaster General об’єднуються в єдину FCC. Нова агенція уповноважена регулювати всі використання радіочастотного спектру, в тому числі радіо і телебачення, а також всіх міждержавних телекомунікацій.
1935
Німецька фірма Fernseh AG і американська фірма Farnsworth Television, яка належала Філо Фарнсуорту, підписали угоду про обмін патентами і технологіями, щоб прискорити розвиток телевізійних передавачів і станцій у своїх країнах.
1936
У 1936 році Олімпійські ігри в Берліні передавалися кабелем до телевізійних станцій в Берліні і Лейпцизі, де публіка могла подивитися ігри в прямому ефірі. В Німеччині діє регулярне телебачення з роздільною здатністю 343 лінії. В 1938 році був перехід на роздільну здатність 441 ліній.
1936
RCA представляє телебачення з роздільною здатністю 343 лінії в рамках десятого святкування ювілею на каналі NBC.
1937
Транслюється коронація короля Георга VI і тенісний турнір в Уїмблдоні по телебаченню в Англії. Дев’ять тисяч телевізійних комплектів продано в Лондоні.
1938
Телевізійна система Німеччини переходить на роздільну здатність 441 ліній. Потім така система вступила в дію у Франції, а в 1943 році в Італії, при чому не з механічним, а з електронним скануванням, так само, як запропонована компанією “EMI-Marconi” телевізійна система на 405 ліній і система на 455 ліній компанії “Compagnie Des Compteurs“, прийняття якої розглядалось в Франції.
Під час Другої світової війни французькі інженери робили експерименти з системою на 819 ліній (які пізніше будуть прийняті урядом Франції, це рішення буде мати політичний контекст, щоб не приймати американську систему на 525 ліній, адаптовану до європейського змінного струму 50 Гц з заміною роздільної здатності на 625 ліній). Також французами проводились експерименти з системою в 1029 ліній.
Стандартизація
Без встановлення телевізійних стандартів вже неможливо. Телевізійний стандарт телебачення з роздільністю 441 ліній на екран був прийнятий в Німеччині в 1938 році, потім у Франції і в 1943 році в Італії, не з механічним, а з електронним скануванням. 27 грудня 1940 року в цей стандарт був прийнятий в СРСР.
Компанія “EMI-Marconi” запропонувала телевізійний стандарт на 405 ліній, французька компанія “Compagnie Des Compteurs” запропонувала стандарт на 455 ліній, прийняття такого стандарту розглядалось в Франції.
В 1941 році в США державна агенція FCC встановила телевізійний стандарт на 525 ліній і 60 кадрів в секунду. Для країн Європи з частотою електромережі 50 Герц цей стандарт перераховується на 625 рядків і 50 кадрів.
Роздільна здатність 625 ліній при частоті зміни кадрів 50 Герц – це перерахована американська телевізійна система з частотою зміни кадрів 60 Герц і роздільною здатністю 525 ліній,
Під час Другої світової війни французькі інженери робили експерименти з системою на 819 ліній, яка пізніше буде прийнята урядом Франції.
При затвердженні телевізійних стандартів мовлення в різних країнах технічні вимоги вже були прораховані вздовж і впоперек, і головним критерієм вибору була неподібність на американські патенти, за які довелося б немало платити, а також технічний стан існуючої системи радіомовлення, інтенсивність використання частотних діапазонів, і навіть політичні вимоги.
Наприклад, в Бельгії передбачалось використання телевізійних приймачів для чотирьох систем, а саме систем B (Gerber 625), C (Belgian 625), E (French 819) і F (Belgian 819). Також планувалось використовувати систему на 819 ліній в Данії, Італії, Нідерландах, Швеції і Швейцарії.
Ось так формувались деякі телевізійні стандарти:
Стандарт | Рік | Кількість ліній | Частотна полоса (MHz) | Модуляція звуку |
A | 1936 | 405 | 5 | AM |
D | 1948 | 625 | 8 | FM |
E | 1949 | 819 | 14 | AM |
B | 1950 | 625 | 7 | FM |
C | 1953 | 625 | 7 | AM |
I | 1962 | 625 | 8 | FM |
На вибір стандартів впливали навіть випадкові події. 3 січня 1956 телевізійний передавач на 441 лінію безнадійно зіпсувався на вершині Ейфелевої вежі в Парижі. За період до 1960 року були проведені випробування телевізійної системи на 819 ліній з Ейфелевої вежі на сусідніх частотних каналах, але це дало такі погані результати, що комітет RTF вирішив затвердити трансляцію 625 UHF. Для використання існуючих приймачів було вирішено залишити систему на 819 ліній.
Повертаємось до історії.
1939
Передавач RCA W2XBS починає першу регулярну трансляцію телебачення 30 квітня 1939 року, кількість абонентів – близько 4000.
Компанія Дюмон разом з RCA і GE починає виробляти електронні телевізори для споживачів, це пристрої для менш забезпеченого населення.
Припинено трансляцію останніх механічних телепередач на трансляційних станціях кількох державних університетів у Сполучених Штатах Америки.
Незважаючи на недоліки механічної телевізійної трансляції, угорський інженер компанії CBS (Columbia Broadcasting System) Пітер Карл Голдмарк представив електромеханічну систему кольорової трансляції. Представлена система кольору працювала з диском, в якому були червоний, синій і зелений фільтри, що обертаються всередині телевізійної камери зі швидкістю 1200 оборотах на хвилину, і аналогічний обертовий диск синхронно обертається перед електронно-променевою трубкою в телевізійному приймачі. Ця система була вперше продемонстрована 29 серпня 1940 року, і була показана пресі 4 вересня 1940 року.
В березні 1939 роцу в Москві починаються регулярні трансляції телевізійного сигналу з Московського телецентру на Шаболовці. Трансляції йдуть в стандарті на 343 рядки на ліцензійному обладнанні, закупленому в США на фірмі RCA.
1940
Дюмон отримує ліцензію на експериментальній телевізійної станції W2XWV в Нью-Йорку.
Пітер Голдмарк на CBS демонструє електронний кольоровий телевізор, але він ще несумісний зі стандартом мовлення на 525 ліній.
Мексиканський винахідник Гільєрмо Гонсалес Камарена одержує патент на «trichromatic field sequential system» (систему кольорового телебачення). Його експерименти з телебаченням почалися у 1931 році і призвели до отримання патенту на «trichromatic field sequential system» (система кольорового телебачення) в 1940 році, також Гільєрмо Гонсалес Камарена розробляє конструкцію для дистанційного керування телевізором (вираз “пульт для телевізора” ще не придумали, але конструкція вже є). Лише в 1953 році почнеться демонстрація кольорового телебачення, і в 1956 році в продажу з’являться бездротові пульти для дистанційного керування телевізором.
1941
Агенція FCC дозволяє комерційне телебачення з 1 липня. Встановлюється телевізійний стандарт на 525 ліній і 60 кадрів в секунду, видаються дозволи для комерційних телевізійних станцій. Для країн Європи з частотою електромережі 50 Герц цей стандарт перераховується на 625 ліній і 50 кадрів. Цими двома числами, 625 і 50, будуть десятиліттями будуть хвалитись в СРСР, доказуючи собі, що саме в СРСР розроблений “найкращий у світі” стандарт з роздільною знатністю 625 ліній і зміною кадрів з частотою 50 раз на секунду. При цьому перше телевізійне обладнання під цей стандарт буде все одно куплене в США, в компанії RCA.
Виходить в ефір телевізійна компанія WCBS.
CBS і NBC транслюють передачі 15 годин на тиждень. Кількість абонентів в США – приблизно 7000.
По телебаченню і радіо американці дізнаються про напад на Перл-Харбор. Комерційне виробництво телевізійного обладнання не зупиниться до кінця війни, але значно зменшиться.
1942
Кількість ефірного часу в США зменшується до 4 годин на тиждень.
1943
Едвард Нобл, власник Lifeserver Candy та WMCA, купує мережу NBC і перетворює її в American Broadcasting Company (ABC).
Компанія Westinghouse Electric представляє телекамеру “суперортикон”, досить світлочутливу для запису на відкритій місцевості в нічний час.
Компанія WRGB передає першу повну трансляцію опери “Гензель і Гретель”.
1944
Передавач W2XWV Дюмона транслює 30-хвилинні передачі “Ваш світ завтра”, поєднуючи новини і розважальні функції.
FCC відкриває слухання про післявоєнні інвестиції на нові станції.
1945
Науковий фантаст, письменник Артур Кларк пропонує використовувати майбутні, ще неіснуючі геостаціонарні супутники для зв’язку, про це він пише в своєму короткому листі до Wireless World. Ця “фантастична” ідея чудово працює і зараз, саме з геостаціонарних супутників нам, телеглядачам, транслюється супутникове телебачення.
Телевізійна мережа Дюмона повідомляє про скидання атомної бомби на Нагасакі.
1946
RCA продає перші післявоєнні телевізори 630-TS, об’єм продаж – майже 10 тисяч комплектів.
NBC запроваджує програму телепередач.
Мережа Дюмона транслює першу телевізійну “мильну оперу”, кожної середи.
Ось хто почав таке транслювати !
Хоча задовго до телевізійних серіалів в світі існували радіо-серіали. Перша радіовистава пішла в ефір на Кубі ще в 1928 році. Автор першої радіопостановки – кубинець Фелікс Кайнет (Félix Caignet)
З’являється перше телевізійне кулінарне шоу “Я люблю поїсти” на NBC.
Ще одна напасть ! Тема “поїсти” досі не зникла з телевізора.
В Японії заснована компанія Tokio Tsushin Kogyo, в 1958 році вона буде перейменована на Sony.
1947
Кількість телевізійних абонентів в США – приблизно 44000.
З’являється мережа дитячих телепередач, на радіо дитячі передачі з’явились ще в 1921 році.
Гаррі Трумен є першим президентом, який звернеться до народу з Білого дому за допомогою телебачення. Це заклик допомогти з їжею для Європи і Радянського Союзу.
16 грудня 1947 року співробітники компаній AT & T і Bell Telephone Laboratories Волтер Браттейн і Джон Бардін продемонстрували перший працюючий точковий транзистор. Через півроку німецькі фізики Герберт Матаре і Генріх Велькер продемонстрували розроблений у Франції точковий транзистор, який назвали «транзистрон».
1948
Починається цілоденна трансляція в чотирьох телевізійних мережах, кількість абонентів вже 350 000.
В Пенсільванії вводиться кабельне телебачення для доставки телевізійного сигналу в малонаселені райони.
Луї В. Паркер одержує патент на телевізійний приймач з “одноканальною звуковою системою,” Ця система є основою для синхронізації зображення і звуку в телевізійному приймачі.
7 листопада 1948 року в СРСР з тимчасової апаратної Московського телевізійного центру почалися передачі за стандартом 625 ліній.на обладнанні, закупленому в компанії RCA.
1950
Телевізори є вже в 9% американських домогосподарств. Є анонси про майбутній кольоровий телевізор, він з’явиться лише через три роки. Компанія Zenith Radio Corporation створює перший телевізійний пульт дистанційного керування, його називають “ліниві кістки”. Пульт поки що приєднаний до телевізора громіздким кабелем. Лише через 5 років пульт не буде з’єднаний кабелем з телевізором.
Iowa State College запускає WOI, першу телевізійну станція навчального закладу, хоча вона працює на комерційній основі.
1952
FCC затверджує телевізійне мовлення в метровому діапазоні.
Стають популярними чорно-білі портативні телевізори.
1953
17 грудня 1953 року починається кольорова телевізійна трансляція в Colgate Comedy Hour, потім агенція FCC приймає систему передачі кольору, запропоновану компанією RCA, в якості стандарту. Цей стандарт називається NTSC, причому це не є назвою стандарту, а назвою новоствореного Національного комітету з телевізійних стандартів (National Television Standards Committee).
Система аналогового кольорового телебачення NTSC запроваджена в США, Канаді, Японії, Філіпінах, Південній Кореї, Тайвані та інших країнах.
На протязі 1954 року тестова трансляція кольору в США поступово переходить до повноцінної кольорової трансляції в системі NTSC.
Колір в телевізорі. Системи передачі кольору
Ідея використання трьох монохромних зображень для отримання кольорового зображення виникла задовго до існування будь-яких телевізорів. Таку пропозицію розробив Моріс Ле Блан в 1880 році для колірної системи при демонстрації зображень.
3 липня 1928 року Джон Лоджі Бейрд демонструє першу в світі передачу кольору , з допомогою громіздкої і недосконалої системи із скануючими дисками на передавальному і приймальному пристроях
Кольоровий телевізор із механічним скануванням продемонструвала компанія Bell Laboratories в червні 1929 року з використанням трьох повних систем фотоелементів , підсилювачів і кольорових фільтрів, із дзеркалами для накладення червоного, зеленого і синього кольорів зображення в одне кольорове зображення.
Одною з найбільшіх технічних проблем впровадження кольорового телевізійного мовлення було бажання зберегти існуючу пропускну здатність існуючих систем трансляції сигналу. Адже “теоретично” частотна полоса для трансляціх кольорового сигналу мали би збільшитись в три рази, в порівнянні з чорно-білим телебаченням. Технічне рішення проблеми було в тому, що в основному спектрі телевізійного сигналу транслюється лише чорно-біле зображення, і лише в невеликій частотній полосі йде трансляція червоного і синього кольорів. Маючи червоний і синій колір, можна зформувати зелений колір, бо сума цих трьох кольорів завжди є величиною постійною. Це технічне рішення було застосовано в системі передачі кольору NTSC. Аналогічний принцип формування зеленого кольору із червоного і синього застосовується і в інших системах передачі кольору, PAL і SECAM.
В 1967 році розроблено покращений варіант системи NTSC під назвою PAL (Phase Alternating Line). Цю систему аналогового кольорового телебачення, розробив інженер німецької компанії «Telefunken» Вальтер Брух.
Також існує система передачі кольору SECAM (Séquentiel couleur avec mémoire, пізніше Séquentiel couleur à mémoire), система черезрядкової передачі кольору з памяттю, ця система аналогового кольорового телебачення вперше використана у Франції.
В 1956 році цей стандарт почали розробляти у Франції.
В 1961 році розроблена перша версія стандарту SECAM, у цій версії колірні піднесучі передавались на одній частоті.
В 1965 році SECAM представлено на асамблеї CCIR (Міжнародний консультативний комітет з радіо). Це і є стандарт SECAM, що наразі подекуди використовується в ще існуючому аналоговому телебаченні, аналоговий сигнал досі активно використовується в телевізійних кабельних мережах. У тому ж році в СРСР розроблено і запатентовано власний стандарт НИИР (він є модифікованим стандартом SECAM, має назви NIR або NIIR, цей стандарт ніколи і ніде не використовувався).
В 1967 розпочато кольорове телевізійне мовлення у стандарті SECAM у Франції і СРСР.
В 1953 році в Університеті Х’юстона з’являється перший некомерційний освітній телеканал KUHT.
1954
NBC транслює першу кольорову програму.
Трохи більше половини всіх американських сімей мають телевізори. 4% сімей мають більше, ніж один телевізор.
1955
Тестова кольорова трансляція працює в Великій Британії, але повноцінна кольорова трансляція запрацює лише в 1961 році в системі NTSC, а з 1966 року в системі PAL..
1956
Роберт Адлер винаходить перший бездротовий пульт дистанційного керування. Такий пульт застосовує компанія Zenith Space Commander.
Компанія Ampex представляє першу систему відеозапису в придатній якості відтворення.
1958
Кольорове телебачення уже є не лише в США. Кольорова телевізійна трансляція з’явилась на Кубі (незадовго до комуністичного перевороту). В 1959 році кубинська кольорова трансляція припинилась через економічні негаразди в країні, спричинені комуністичним режимом. Один телевізійний канал, а з 1968 року два телевізійні канали продовжувати роботу в стандарті передачі кольору NTSC до значних змін в 1975 році. В 1993 році кількість каналів збільшилась до трьох. В 2017 році відбулась модернізація телебачення на Кубі, до п’яти діючих телевізійних каналів додався перший цифровий телеканал.
1960
Перша сумісна трансляція телепередачі з різних місць (телеміст) відбувається на дебатах Кеннеді і Ніксона.
Кольорове телебачення починає з’являтись в Японії, Південній Кореї і країнах західної Європи. Кілька місяців тестовий кольоровий сигнал транслювався з Московської телевежі в системі NTSC 4.43, але кольорове телебачення в СРСР запрацювало лише в 1967 році.
1961
BBC транслює зустріч у Москві космонавта Юрія Гагаріна. Через несумісність із апаратним телевізійними обладнанням Радянського Союзу BBC транслює свій незалежний сигнал. Згодом в Союзі налаштували можливість конвертування телевізійного сигналу на інші формати для прямої трансляції в інших країнах, а також трансляції з інших країн (трансляція “Intervision“).
1963
Компанія “Cronkite” повідомляє про смерть президента Кеннеді о 13:00 Центрального часового поясу. В прямий ефір попала подія, коли вбивця Кеннеді, Лі Харві Освальд, був убитий Джеком Рубі.
Телебачення використовується в США на пілотованому космічному польоті “Меркурій 9”.
1964
Перший прототип для плазмового дисплея винайшли в Університеті Іллінойсу професори Дональд Бітцер і Джин Слоттоу, і аспірант Роберт Уїлсон. Вони отримали премію Еммі за їх винахід в 2002 році.
3% телевізійних домогосподарств у США мають кольорові телевізори.
1965
Запущено “Early Bird”, перший супутник міжнародного зв’язку.
Осінній телевізійний сезон відкриває повна кольорова трансляція NBC, потім CBS в 1966 році та ABC в 1967 році.
1967
В Москві збудована вежа Останкінського телецентру висотою понад 540 м, це забезпечує зону впевненого прийому в метровому діапазоні на відстані 120 – 130 км. Останкінська телевежа поступила у експлуатацію 24 жовтня 1967 року і була на той час найбільшою у світі. 7 листопада з Красної площі в Москві відбулася кольорова передача військового параду. Назва “Останкінська” стає в СРСР популярною і модною, в продажу з’являється навіть ковбаса “останкінська”. Перші кольорові телепередачі з Москви транслюються в системі SECAM.
1968
CBS починає використовувати портативну камеру MINICAM.
Суспільне мовлення мережі Японії, NHK, починає дослідження для створення телебачення високої чіткості (сучасна назва HDTV).
1969
Ніл Армстронг йде по по Місяцю, пряма трансляція по всьому світу, кількість телевізійних приймачів в світі – 720 мільйонів.
1970
В США починає діяти мережева система суспільного мовлення.
1971
Інтенсивно з’являються “закриті канали”, які можливо переглядати лише при наявності спеціального декодера. “Закриті канали” є доступними для всіх, але лише за додаткову оплату, і є найбільш популярними в кабельних мережах телебачення.
1975
Sony представляє відеомагнітофон Betamax. Через рік запропонований формат запису VHS буде прийнятий за стандарт.
1976.
Стартує супутникова телевізійна трансляція.
1977
98% американських сімей мають принаймні один телевізор.
1981
В Сполучених Штатах (компанія NHK) і Японії демонструється телевізійний стандарт HDTV (телебачення високої якості). Застосування такого стандарту в телебаченні гальмується відсутністю дешевих систем кодування-декодування сигналу (скорочена назва КОДЕК), без таких систем передача HDTV існуючою частотною сіткою є неможливою, один телевізійний канал займатиме частотну полосу для відразу кількох телевізійних каналів. Перший стандарт декодування H.261 буде затверджено лише в 1990 році.
1982
Вводиться в експлуатацію апаратура для системи передачі звуку Dolby Surround Sound.
1993
Передбачаючи майбутнє поширення телебачення високої чіткості HDTV, компанія RCA представляє першу широкоекранну модель телевізора з екраном 16:9.
1994
Інтенсивно продаються плазмові телевізори. За рік початкова висока ціна “плазми” зменшується в два рази.
2002
Продажі DVD-плеєрів перевершили продажі відеомагнітофонів. Побутовий відеомагнітофон швидко виходить з використання.
2003
Кабельні телевізійні компанії широко пропонують TiVo-подібні функції. Ці функції були представлені в 1999 році компанією TiVo Corporation для більш зручного перегляду серіалів, зі швидким пошуком потрібної серії, а головне, пропусканням рекламних роликів.
2004
Трохи більше, ніж 98% американських сімей мають більше двох телевізорів на середню сім’ю.
2005
Стає популярним “повний телевізійний пакет”: телефон на додаток до кабельного телебачення і доступу в Інтернет.
2006
В Женеві підписана угода між багатьма країнами, яка регламентує перехід ефірної трансляції на цифровий сигнал. Підтверджена інформаційна сумісність телевізійного сигналу при супутниковій трансляції (DVB-S тат DVB-S2), кабельній трансляції (DVB-C) та ефірній трансляції (DVB-T та DVB-T2). Світова супутникова телевізійна трансляція з 2012 року повністю перейшла на цифровий формат. Кабельна трансляція – це поняття місцеве, індивідуальне, тут аналогова трансляція буде ще довго. Щодо ефірної трансляції, то після 2020 року можна вважати, що світ практично повністю перейшов на цифровий формат ефірної трансляції.
2019
Хтось перейде на цифрову ефірну трансляцію цифрового сигналу, а хтось відійде. Швейцарія назавжди вимкнула ефірну телевізійну трансляцію в країні, і це не є проблемою: лише 2% жителів Швейцарії дивляться ефірне телебачення, гористий швейцарський рельєф зробив популярним супутникове телебачення.
Коли виник кінематограф, він був ще без звуку, і кіно одержало кличку “великий німий”.
Бурхливий розвиток радіо з 20-х років 20-го століття не пройшов повз увагу жартунів, і радіо одержало кличку “великий сліпий”.
В наш час не обійшли увагою Інтернет, він має кличку “великий тупий”.
Люди завжди жартують над тим, що люблять.
————————————————————————————————
Пропонуємо також набір статей на “загально-телевізійну тему”
————————————————————————————————